Fred.
For lenge siden, før fedrene grunnla denne stolte byen vår, -
- var ordet nesten meningsløst.
Et ideal like flyktig som en drøm.
Nå, 200 år senere, er vi alle levende bevis på -
- at fred er noe vi kan oppnå.
Grunnen er selvsagt Fraksjonssystemet.
Lærd, Fryktløs, Fredsommelig, -
- Sannferdig og Uselvisk.
Ved å skille oss etter karakter og evner -
- skaper vi en kultur der alle fraksjoner er samfunnets støtter.
Men nå blir harmonien angrepet -
- av en liten, men ekstremt farlig gruppe individer.
Vi kaller dem divergenter.
De forener alle de verste sidene vi har sett mennesker vise.
De er opprørske, trassige og ustyrlige.
En bande forkledde divergenter gikk for fem dager siden -
- brutalt til angrep på Uselvisk.
De ville lamme fraksjonene ved å angripe enkeltindivider.
De divergente avskyr systemet, for de vil ikke tilpasse seg.
Ryktene om at jeg skulle stå bak angrepet på Uselvisk -
- er ikke annet enn divergent propaganda.
Jeg akter å finne og straffe de skyldige.
Som fungerende rådsleder har jeg erklært unntakstilstand, -
- til enhver trussel mot sikkerheten vår er eliminert.
Si til Jeanine at vi fant den.
Vi er alt som er igjen av menneskeheten.
Den mektige muren som omgir byen -
- verner oss mot giften der ute, -
- men vi selv må bekjempe den giften som finnes her inne.
Vi er sivilisasjonens siste håp.
Da er fred ikke bare et ideal. Det er en forpliktelse.
Vi må alle, hver især, slå et slag mot fredens eneste fiende:
Divergentene.
Fredsommelig.
Vi må sjekke at det er trygt.
Tris!
Hjelp oss. Vær så snill, hjelp oss.
- Dere må hjelpe oss. - Beklager.
Dere må dra. Dere hører ikke til her.
Alt er hennes skyld.
Du drepte Will.
Mor.
- Du drepte oss alle. - Will!
... og tre!
Høyere!
- Høyere! - Enda høyere?
Da fortsetter timen!
Jeg ville bare gjøre noe nytt.
Det er iallfall noe nytt.
- Liker du det ikke? - Jo, jeg liker det. Veldig.
Jeg ble bare overrasket.
- Hva er det, Tris? - Ikke noe. Alt i orden. Bare at...
Har du fortsatt mareritt?
Nei.
Vi er fine.
Du og jeg. Ikke noe annet er det, men vi er.
God morgen. Ha en velsignet dag.
Plikten kaller.
- Hvor mye lenger må vi bli her? - Til det er trygt å dra.
Gutten min...
Du kan ikke overse meg for alltid.
Du planlegger neste trekk, men det er noe du ikke vet.
Marcus, la oss være i fred.
Moren din kom ikke igjen bare for å redde deg.
Uselvisk oppbevarte noe hun ville skjule for Jeanine.
Marcus, kutt ut. Vi nekter å gjøre det du vil.
Det er ikke jeg som er fienden.
Dere fant den.
Den var i huset til Natalie og Andrew Prior, som du sa.
Får vi vite hva som er i den?
Et budskap fra grunnleggerne. Det vil sikre folkets fremtid.
Divergentene vil utslette samfunnet vårt...
... hvis ikke vi utsletter dem.
Nå kan vi det.
Men bare en divergent kan åpne boksen.
Finn dem. Hver eneste en.
Gå med glede. Gå med glede.
- Gå med glede. - Takk.
Gå med glede.
Snart orker jeg ikke mer fred og kjærlighet.
Det er stilen til Fredsommelig. Bare spill med.
Jeg prøver, men det funker ikke.
Får jeg smette forbi?
Se, en regnbue. Den er pen.
Fårete godhet og grenseløs pasifisme? Så herlig.
Takk. Gå med glede.
Au da, unnskyld.
Herlig ny sveis. Klippet du det ujevnt med vilje?
- Ta maten din og sett deg. - Ellers hva da?
Vi burde holde sammen, vi som offisielt er på rømmen.
- Hva mener du? - Har du ikke sagt det til Caleb?
Jeanine påstår at angrepet på Uselvisk -
- ble utført av divergenter og tilhengerne deres.
- Gir de oss skylden? - Ja.
Der fikk Jeanine sitt påskudd til å erklære unntakstilstand.
Å bli her er fortsatt det klokeste.
Vi må finne de andre Fryktløse. Da kan vi gjøre noe.
Vi må drepe Jeanine.
Jeg vet det. Men vi er ikke klare ennå.
- Det mener du ikke. - Jo, jeg mener det.
- Jeg gir meg ikke før hun er død. - Du kan ikke bare drepe folk.
Søsteren din har rett.
Du burde dra til Lærd og drepe Jeanine, bare du.
Så du ikke får Caleb også drept.
- Hva for noe? - Det vet du.
Som du fikk foreldrene dine drept.
Hva er det dere gjør?
Inn på mitt kontor, nå.
Fortsett måltidet, alle sammen.
Ro deg ned.
En betingelse for å gi dere asyl var at dere unngikk vold.
Jeg garanterer at det ikke kommer til å gjenta seg.
Det er meget mulig, men dere kan ikke bli her.
Dere er et uroelement.
Dere ville vel aldri gi oss asyl så veldig lenge uansett, hva?
Dere tør jo ikke trosse Jeanine.
- Du forstår oss ikke. - Å jo, da.
Dere tror dere kan være nøytrale, men det kan dere ikke.
En dag kommer Jeanine og tar fra dere all råderetten deres.
Johanna, vi trenger litt mer tid.
Når vi finner de andre Fryktløse, drar vi.
For å angripe Lærd?
- Jeg nekter å medvirke til vold. - Vi ber bare om et par dager til.
En.
En hva?
En sjanse til.
Å være Fredsommelig er å tilgi.
Både andre, og seg selv.
Du har det vondt, Tris.
Og jeg føler med deg.
Jeg vet hvordan det er å stå hjelpeløs -
- når du mister de du elsker.
Men du får ikke igjen moren din av å drepe Jeanine.
Jeg vet du er sint, men du lar det fortære deg.
Hva er det?
Vent her, og vær stille.
Mine herrer.
Velkommen hos Fredsommelig. Hva skyldes æren?
- Vi skal ikke hygge oss i dag. - Vi leter etter divergenter.
Javel. Vi bistår dere gjerne.
Fraksjonen din skal godta en frivillig test.
Ny teknologi fra Lærd.
Nå som Jeanine er Rådsleder, blir sånt lettere godkjent.
- Det har dere ikke myndighet til. - Johanna, da...
Hvor ble det av fredsommeligheten?
Lettvint, tungvint, det er opp til deg.
La gå. Men under protest.
Ok, vi har tillatelse!
Alle Fredsommelige skal samles under kuppelen og testes.
Gå til kuppelen og la dere teste, takk.
Inn med dere!
Kom igjen!
Vet du hva?
Du står jammen fast i den døråpningen.
Eric er her. Vi må vekk, fort.
Hva har du der oppe?
Bare kontoret mitt.
Nå.
To vakter med gevær.
Skal vi ut vinduet?
Vi kan ikke dra samlet.
Ok, greit.
- Alle mann klarer seg selv. - Bra.
De er her oppe!
Eric, her oppe! De stikker av!
Er du klar?
- Hvor? - Ut vinduet.
Tre mann løper mot kuppelen.
- Divergent. - Jeg har en!
- Tre mann løper mot kuppelen! - Der borte!
Jeg krever amnesti! Jeg er leder for Uselvisk!
- Få ham innbrakt! - Kom igjen.
Løp!
- Hør! - Tog!
Fortsett!
Skudd!
Caleb!
Dere kan jaggu gjøre entré.
- Fraksjonsløse. - Fredsommelig.
Du står som en Fryktløs.
Jeg aner ikke hva han er.
- Vi vil bare inn til byen. - Dette toget er opptatt.
Og dere skadet lasten vår.
Det er stoffruller til Uselvisk, og dere er fraksjonsløse, hva?
Jeg var Uselvisk. Vi laget klær til dere av det stoffet.
Påstår du at vi stjeler fra deg?
Nei da. Jeg er ikke Uselvisk mer, så dere stjeler ikke fra meg.
Dere stjeler overhode ikke. Jeg mener...
Tyveri eller tilskudd, da snakker vi tolkning, men...
- Nå er det nok! - Slapp av. Vi går av toget.
Slapp av, folkens. Hvorfor ikke slå deg ned...?
- Jeg ville bare hjelpe. - Dette blir moro.
Nå roer vi oss ned...
Er du ok?
- Tobias Eaton. - Si det igjen.
Tobias Eaton.
Kjenner du ham?
Jeg er ham.
Vi har lett etter deg.
Hva mener de, Four?
Four?
Bli med meg.
Tris, jeg ville hjelpe deg...
Four...
Hvorfor leter de etter deg? Hvorfor kjenner de navnet ditt?
Er dette de fraksjonsløse?
Det er jo helt vilt...
Tobias.
Mor.
Jeg trodde hun var død.
Jeg også.
Kan noen fortelle meg hva som foregår her?
Faren til Tobias var veldig voldelig.
Den eneste måten å bli fri på -
- var å forsvinne sporløst.
Uselvisk arrangerte en falsk død. Alt for å beskytte Marcus' image.
- Men du lot ham bli hos Marcus? - Jeg var veldig ung.
Jeg meldte meg for ett år siden.
Det var på tide å ta opp kontakten. Jeg er fortsatt moren din.
Mor er død. Jeg var i begravelsen da jeg var seks år.
Kontakten var også bare for å utnytte meg. Som du vil nå.
- Hvordan da? - Hun vil ha en hær.
- En hær? - En allianse.
- Du vil ha hevn. - Dette gjelder ikke meg.
Vi skal avskaffe et system som diskriminerer mennesker.
Byen er omgitt av en mur, men den må ikke være et fengsel.
Du overdriver. Systemet har mangler, men er ikke noe fengsel.
Du skulle vel aldri være Lærd?
Jeg var i Lærd.
- Er du villig til å drepe Jeanine? - Så avgjort.
Jeg kjente henne i gamle dager, og hun er i stand til det meste.
- Men det vet du vel godt. - Vi kan ikke stole på henne.
Vi er på samme side, Tris.
Jeg er fraksjonsløs fordi jeg ikke passer i noen fraksjon, -
- og du er divergent fordi du passer i for mange.
Men begge er en trussel mot Jeanine. Alle her er klare til krig.
Og etterpå?
- Da avsetter vi makthaverne. - Og når det er gjort?
Når dere har drept Jeanine, hvem har makten da?
De planene forteller hun aldri om, beleilig nok.
Ikke si det ikke gjelder deg. Dette handler bare om deg.
Jeg vet hvor resten av de Fryktløse skjuler seg.
De fikk asyl hos Sannferdig, og er der ennå, så vidt jeg vet.
Tenk om vi slo oss sammen, Fryktløse og fraksjonsløse.
- Da kan ingen motstå oss. - Glem det.
Takk for gjestfriheten, men vi drar i morgen.
- Kanskje dette er... - Tobias, tenk deg om.
Ikke kall meg det.
Jeg heter Four.
Legger du ham, eller skal jeg?
Maten ser nydelig ut.
Takk.
Så leit.
Jeg burde fortalt deg om henne.
Ikke flere hemmeligheter.
Greit?
Unnskyld. Jeg mente ikke å vekke deg.
Jeg elsket å se på ham når han sov.
Dere drar vel til Sannferdig i morgen tidlig.
Jeg vil bare det som er til beste for ham.
Du kjenner ham ikke engang.
Det vil du vel helst tro, du?
Men innerst inne er du nok redd for at jeg kjenner ham altfor godt.
- Jeg er ikke redd. - Er du vel.
Du er redd han skal se hva du egentlig er.
Dødsfarlig.
Tror du meg ikke?
Spør ham.
- Alt i orden? - Ja.
- Er du sikker? - Ja.
Jeg blir ikke med dere.
Til Sannferdig. Jeg blir ikke med.
- Hva mener du? - Hva er planen deres?
Hva skjer når dere finner Fryktløs? Skal dere angripe Lærd, -
- likvidere Jeanine og starte en borgerkrig?
Beklager, men det er ikke min greie.
Jeg er ikke som dere.
Jeg drar tilbake til Uselvisk.
Ser om mor og far etterlot noe brukbart.
Det er ikke noe igjen av Uselvisk.
- Går det greit? - Jeg vil bare komme frem.
Tris...
Du tror Caleb var ditt ansvar, men han valgte selv.
Du kan ikke beskytte alle.
- Jeg kan ikke beskytte noen. - Ingen kan det.
At han dro er ikke din skyld. Ikke noe av dette er din skyld.
Johanna hadde rett. Du må tilgi deg selv.
Takk.
Vi må videre.
Jeg gjentar: Alle fraksjoner -
- må overholde portforbudet til annet blir opplyst.
Vi fant dem.
Four!
Pokker så godt å se dere. Nå går det bedre allerede.
- Tris! - Christina!
- Så godt å se deg. - I like måte. Noe nytt om Will?
- Nei. - Ingenting?
Nei.
Noe må ha skjedd ham. Han burde ha funnet meg alt.
Har du det bra?
- Hvor mange Fryktløse er vi? - 175 i alt.
Resten ble med Max. Så vi er altfor få ennå.
Stans! Slipp våpnene!
- De er sammen med oss. - Siste advarsel.
Slipp våpnene.
Rolig.
- Jeg er Jack Kang, fraksjonsleder. - Vi truer ikke Sannferdig.
Du kan tro det er sant. Jeg trenger ikke tro det.
Jeg vet bare at dere er ettersøkt for opprør -
- og for å ha planlagt angrepet på Uselvisk.
- Alt det er løgn. - En Sannferdig ville jeg trodd.
Nå er det dessverre min plikt å utlevere dere til Rådet.
Bare drep oss nå, da. Jeanine slipper oss ikke levende i retten.
Det tviler jeg på. Hun ville aldri trosset Rådet.
Er du sikker? Hvem stopper henne? Du?
Loven må håndheves.
Får jeg spørre om en ting?
Jeanine sier det er best Lærd styrer, siden de er klokest.
Er det ikke best at Sannferdig dømmer, siden dere er så ærlige?
Jo, det tror jeg.
Er det ikke mer rettferdig å holde rettssaken her, og ikke hos dem?
Svaret er ja.
En rettssak hos Sannferdig gjør dommen mest rettferdig.
Skal jeg be Rådet gi Sannferdig domsmyndighet?
Ved opptak bruker dere sannhetsserum, stemmer det?
- Vi drøfter ikke slikt. - Du svarer unnvikende.
- Men ikke uærlig. - Ikke direkte sannferdig heller.
Ja, vi har et slikt serum.
Bruk det på oss. Er vi skyldige, overgir vi oss til Rådet.
Hvis ikke, har du reddet to liv og fått lojale forbundsfeller.
Ja vel. Men virkningen av serumet kan være nokså voldsom.
Det er beregnet på aspiranter med anlegg for ærlighet.
Ikke alle tåler like godt å røpe det de skjuler.
- Jeg vil ikke gjøre dette. - Vi må.
Ingen av oss har hemmeligheter det er verdt å dø for.
Må sannheten gjøre deg fri.
Tobias Eaton.
Du og Fryktløs anklages for å ha planlagt angrepet på Uselvisk.
Er det sant?
Ikke planleggingen.
Men jeg angrep.
Jeg og andre Fryktløse var i en simulering styrt av Jeanine.
Tris fant meg.
Hun klarte å rive meg opp av simuleringen...
... og sammen kjempet vi oss ut.
Du påstår altså at Jeanine organiserte angrepet?
Ja.
En siste ting.
Hvis du mistenkte at Jeanine hadde kuppet Fryktløs, -
- hvorfor dro du ikke?
Hvorfor ble du der?
Jeg ville dra.
Men jeg forelsket meg i Tris Prior.
Jeg kunne ikke dra fra henne.
Takk for at du var ærlig.
Tobias Eaton, retten er hevet, -
- og vi tilgir at du deltok i angrepet på Uselvisk.
Vær så god, miss Prior.
Må sannheten gjøre deg fri.
Tris Prior.
Du fikk Tobias Eaton opp av simuleringen.
Ja.
Simuleringen styrte altså aldri deg selv?
Nei.
Hvordan er det mulig?
Fordi jeg er divergent.
Jeg skjønner.
Du skadet altså hverken Fryktløse eller Uselviske?
Jo.
Begge to.
Hvem?
Moren min.
Jeg så henne dø først...
... og så far. De døde fordi de prøvde å redde meg.
Jo mer du stritter imot, jo sterkere blir smerten.
Vennen min...
Jeg drepte vennen min.
Han ville skyte meg, men...
... jeg skjøt ham først.
Hva het han?
Will.
Jeg drepte Will.
Det er det som skjer...
... med alle som kommer nær meg.
De blir skadet, og drept.
Og jeg kan ikke tilgi meg selv for det.
Takk for at du var ærlig.
Tris...
Jeg er lei for det.
Jeg sa jeg ikke ville.
Gå din vei.
Gå.
Uselvisk-simulering fullført.
Fryktløs-simulering på.
Divergentens livstegn svekkes. Hun må snart ut av simuleringen.
Du stopper når jeg sier fra.
Hun klarer det.
Hun klarer simuleringen.
Fryktløs-simulering avbrutt.
Divergent nr. 6 er ikke lenger levedyktig.
Steng ned.
Vi kaster bort tiden.
Jeg antok at alle divergenter var like.
Men noen er mye sterkere enn andre.
Sett inn alt ledig mannskap i divergent-søket.
Vi må lete grundigere. Vi må finne den utvalgte.
Hvor er den nifse kjæresten din?
Jeg antar han er ute og bedriver nifse kjærestegreier.
Får jeg holde deg med selskap?
Jeg elsker høyder.
Her oppe ser alt så mye mindre ut.
Jeg vet det høres sprøtt ut, -
- men av og til syns jeg jeg ser lys utenfor muren.
De sier jo at det bare er ødemark der ute, men...
... vi kan vel ikke være de eneste som er igjen.
- Nærmeste våpen? - Første etasje.
Etasjen er ryddet.
Mamma? Mamma?
Har de gjort mamma noe?
Jeg har også en.
Se, det er ikke farlig. Det får deg bare til å sovne.
Du må gjøre meg en tjeneste. Gå hele veien opp trappen, -
- og ikke kom ned før moren din henter deg.
Klarer du det?
Vær tapper, ok?
Gå nå.
Hvorfor er vi de eneste som er våkne?
Fordi vi er divergenter.
Kom, vi må åpne denne. Uriah, du må hjelpe meg.
Se hvem som fant det for godt å dukke opp.
Jeg er så glad for å se deg igjen.
Ja vel, folkens. Ikke noe å være redd for.
En rutineinspeksjon, så kan alle fortsette som før.
Hei, du.
Divergent: 10 %.
Pokker...
Nesten normal. Noe så kjedelig.
- Det inngår ikke i oppdraget. - Hva så?
I mine øyne er de lovløse alle sammen.
La oss bli fort ferdige. De andre våkner snart.
Hei, vennen.
- Divergent: 40 %. - Det er nok ikke deg heller.
Damen sa...
Damen sa jeg ikke skulle komme ned.
Du skulle hørt på henne.
Det holder. Hun må testes.
Eric! Jeanine sa vi skulle teste alle sammen.
Divergent: 100 %.
Det var som faen... Hun er den vi leter etter.
Pisspreik.
Divergent: 100 %.
Få henne ut i en bil. Jeg varsler Jeanine.
Hvis du tror du er heldig, så tar du feil.
Du kommer til å ønske at jeg hadde drept deg.
Ikke rør dere! Slipp våpnene!
Takk.
Flaks at du har pistol, Four.
Du er jo ikke særlig tess uten.
Tror du hun er trygg nå? Du tar feil.
Jeanine slutter aldri å lete etter deg.
Hvorfor? Hva skal hun med henne? Si det.
Hun er den Jeanine trenger. Den perfekte kandidaten.
Skal jeg bli redd nå?
Du drepte hundrevis av personer. Du vet hva straffen er.
Hør her.
Jeg har lært å leve med blod på hendene. Klarer du det?
Hvorfor får vi dem ikke ut?
Den startet en søvn-simulering, og da jeg våknet, var alt kaos.
Dere vet hva dette betyr.
Takk for at dere hjelper oss.
Gid jeg kunne gjort mer.
Jeg ante ikke at Jeanine var i stand til dette.
- Vi må slå tilbake. - Vi har ikke folk nok.
Det har vi...
... sammen med de fraksjonsløse.
Jeanine slutter aldri å jage deg. Dette er det eneste vi kan gjøre.
Tris Prior.
Selvsagt. Det måtte være henne.
- Er hun fortsatt i dekning? - Ja, men jeg fant en løsning.
- Peter, ikke sant? - Ja.
Og for en ære å endelig møte deg personlig.
Gratulerer, mor. Nå fikk du krigen din.
Jeg vet du helst ville hatt en annen utvei.
Men det fins ikke.
Er jeg det minste av to onder, da?
Best du er det.
Få høre nå. Hvorfor overga du deg til Lærd?
Hva er det du vil?
Jeg vil ha en stilling i styret.
Helst en stilling med muligheter til opprykk.
Vel er jeg Fryktløs, men jeg har mer enn bare muskler.
Ikke vondt ment, Max.
Vis at du er verdt det.
Så kan vi drøfte karrieremål.
Fint. Når begynner jeg?
La oss snakke om din venninne Tris Prior.
Hvordan få henne til å vise seg?
Den jenta drypper av medfølelse. Hun er født Uselvisk.
Det er hennes svake punkt, bare du vet hvor du skal trykke.
Kom, fort! Christina!
Se, oppe på avsatsen!
Dere må utlevere forræderen Tris Prior til Lærd.
Ellers dør flere hver dag.
Utlever Tris Prior, ellers dør flere hver dag.
- Kom ned derfra! - Hector!
Christina!
Tris, hjelp!
Sånn, ingen fare.
Vi fant denne inni den døde.
Marlene. Hun het Marlene.
Beklager. Marlene.
En avansert, radiostyrt hylse med sim-serum.
- Hvordan får vi dem ut? - Vet ikke.
Den har innebygd forsvar.
Tentakeltråden vikler seg om nærmeste pulsåre.
Prøver du å fjerne den, dreper den bæreren.
- Hva gjør vi? - Vi må deaktivere hylsene.
Eller vi kan gjøre det logiske. Vi utleverer henne.
Ingen vet om alliansen vår. Den fordelen må vi beskytte.
Hvis vi utleverer Tris nå, kan vi kjøpe oss tid.
- Det er et godt forslag. - Riktig.
- Men det blir over mitt lik. - Og mitt.
Det er ikke jeg som har en tidsinnstilt bombe i armen.
Jeg vet hva du tenker på.
Men jeg lar deg ikke gjøre det.
- Ingen flere skal dø for min skyld. - Og det skal ingen heller.
Tori finner ut hvordan vi fjerner hylsene.
Og hvis ikke...?
Da finner vi en løsning. Sammen.
Jeg er bare ett menneske.
- Jeg er ikke verdt det. - Du er verdt det.
Du er verdt det for meg.
Jeg elsker deg.
Harmonien vi har etablert blir angrepet.
Byen er trygg innenfor muren, men ta ikke feil.
Muren alene garanterer ikke at vi er trygge.
Vi må alle være på vakt, -
- og finne og fjerne alt som kan true stabiliteten vår.
Blant oss skjuler det seg individer vi må uskadeliggjøre.
La meg besvare innvendingene fra andre fraksjonsledere.
De påtalte raidet mot Sannferdig, enda det var uunngåelig.
La meg slå fast en ting.
At divergenter får asyl i en fraksjon kan vi ikke godta.
Jeg legger snart frem intet mindre enn -
- mandat til dette fra nasjonens fedre selv.
Det stadfester uten tvil mine fredsbevarende tiltak -
- og angir hvordan vi kan utrydde divergent-trusselen -
- en gang for alle.
Hvor skal du?
Tris har dratt.
Hva? Når?
- En gang i natt. - Vent.
Tobias, folk vil du skal lede dem. Du kan ikke svikte dem.
Tobias!
Jeg må innrømme at jeg er imponert.
Jeg visste du var dum, -
- men ikke dum nok til å komme hit og melde deg.
Dere må slutte å drepe.
Du kan få jenta ut av Uselvisk, -
- men du får aldri Uselvisk ut av jenta.
En gang stivpinne, alltid stivpinne, hva?
- Hva er dette? - Eneste grunnen til at du lever.
Jeg elsker å vite noe du ikke vet.
Du skal åpne boksen.
Det kan du bare hvis du består alle fem fraksjonssimuleringene.
Men alle de som har prøvd, døde av det.
Det skulle jeg sikkert ikke røpet. Vel, vel.
Ikke noe stress.
Slående.
Sjansen for at det var deg, av alle mennesker, -
- trosser all sannsynlighet.
Det er like slående hvor mange du har drept.
Dystre dager krever drastiske tiltak.
Du vil neppe tro det, men jeg handler til beste for flertallet.
Gå opp på platen, takk.
Stans selvmordene, ellers skyter jeg ham.
Helt greit. Bare drep ham, du. Vi har vakter nok.
Du trenger meg vel levende for å få til dette. Ikke sant?
Ikke sant?!
Beatrice.
Caleb?
Ingen kommunikasjon med kandidaten.
Forholdene er langt fra optimale som det er.
Stopper selvmordene hvis jeg gjør dette?
Nei. Selvmordene fortsetter -
- til du har bestått alle fem simuleringene.
Tilstrekkelig motivasjon, det.
Lykke til.
Da begynner vi.
Fryktløs-simulering på.
Mor...
Tris, hjelp!
Mor!
Pulsen stiger.
Hold henne i gang.
- Tris! - Jeg kommer!
Mor!
Jeg kommer!
Tris, hjelp!
Hold fast!
Tris.
Fryktløs-simulering fullført.
- Jeg savner deg så inderlig. - Jeg vet det.
Men jeg er fortsatt hos deg.
Nå må du være sterk. Lov meg at du er sterk.
- Jeg prøver. - Du klarer det. Jeg vet det.
Du er modig. Modigere enn noen annen.
Jeg er ikke modig, mor.
Jeg bare later som.
Jeg innbiller folk det, men jeg er ikke modig.
Jeg er veldig redd...
... for at vi er det som er galt med verden.
Vi divergenter.
Jeg ville ikke at noe av dette skulle skje.
Med deg, far, Caleb og Four.
Jeg tenker hele tiden at hvis jeg hadde vært normal...
... så ville vi fortsatt vært sammen.
Jeg vil ikke være divergent mer.
Jeg vil bare føle meg trygg igjen.
Sannferdig-simulering fullført.
Four. Du er her.
- Ja, det er jeg. - Du er her.
- Er du ok? - Ja.
Sett vakt i gangen!
La oss få deg ut herfra.
Går det greit?
- Stopp. La ham være. - Vil du ikke skyte meg?
En gang stivpinne, alltid stivpinne.
Nå!
Hvordan kom du deg forbi vaktene?
Det er sånt vi nifse fyrer kan.
Hva er det?
Du var ikke der. Du hørte det ikke.
Tris, vi må vekk.
Beklager, Four.
Beklager at jeg ikke sa ifra at jeg kom til å dra.
Jeg ville sagt ha det, men jeg fikk meg ikke til det.
Hva mener du?
Når jeg ikke fikk sagt det i virkeligheten, -
- kan jeg i det minste si det nå, selv om det bare er i simulering.
Vi er ikke i simulering. Tror du ikke jeg ville merket det?
Du er ikke i en simulering.
Du er simuleringen.
Lærd-simulering fullført.
- Nå mangler bare Fredsommelig. - Hun har ikke bestått Uselvisk.
Jo. Det gjorde hun da hun skånet livet ditt.
Hun er enestående.
Hun har klart kravene til fire fraksjoner på en dag.
Ingen andre kom så langt.
Vi har et problem.
Hun bryter sammen. Vi må la henne hvile.
Er dømmekraften usvekket av søskenkjærlighet?
Se selv.
Ja vel. Kople fra kandidaten.
Fin innsats, folkens. Vi fortsetter i morgen.
Du hadde aldri tenkt å gå tilbake til Uselvisk.
Jeg gjorde det jeg mente var riktig.
Mor og far ville skammet seg over deg.
Nei, kanskje ikke.
Jeg er jo villig til å ofre deg, -
- min eneste familie og den eneste jeg er glad i, -
- til beste for flertallet.
Hva er mer uselvisk enn det?
Hva tror Jeanine det er i boksen?
Et budskap fra byens fedre, men boksen må bare åpnes -
- hvis fraksjonssystemet har brutt sammen.
Det er derfor en som deg må til for å åpne den.
Du er bevis på at problemet med divergentene tar overhånd.
Hører du hva du selv sier?
Dere kan ikke noe for at dere er født sånn.
- Jeanine drepte en hel fraksjon. - Den var ikke pålitelig lenger.
- Hun drepte foreldrene våre. - Det var deres egen skyld.
Boksen var hjemme hos dem. De holdt den skjult.
Vi kjente ikke far og mor så godt som vi trodde.
Da er familiefesten over. Vi må begynne.
Jeg har en liten overraskelse til deg, Tris.
Four?
Tris! Tris!
Jeg antar at din bror fortalte hvor viktig din innsats er for byen.
Vær så snill, slipp Four fri.
Hvis han betyr så mye for deg, så konsentrer deg om oppgaven.
Liker du ironi?
Du fyller kravene til Lærd, så du må ha evnen.
Ironi?
Du gløder av hat nå, men må bestå Fredsommelig-simuleringen.
Men ironien går enda dypere.
Din kjære mor, som du så fryktløst reddet i simuleringen, -
- er jo skyld i at du har havnet her.
Men toppen av ironi -
- er at Natalie Prior døde for å beskytte informasjonen -
- jeg nå har hånd om...
Informasjon hun holdt hemmelig.
... men hennes egen datter, kjære divergente Tris, -
- er den som til syvende og sist skal gi meg adgang til dem.
Derfor vil det at moren din døde, -
- og det at kjæresten din døde, -
- ikke bety noen ting som helst.
Ikke dra henne ut. Ikke ennå.
Nei... Nei!
Vekk henne igjen.
Vekk henne igjen!
Nå! Vekk henne igjen! Kom igjen!
Kandidat nr. 7 er ikke levedyktig lenger.
Jeg trodde virkelig du var den rette.
Vi får bare...
Vi får bare lete videre.
Finn trøst i fraksjonen, Caleb. Vi er familien din nå.
Jeanine ba meg vise deg det.
Four, gjør den greia du kan.
Var det ikke ganske bra?
Jeg stjal litt bedøvelse og ga henne en sprøyte.
Jeg sa jo jeg var smart. De burde hørt på meg.
Du er virkelig.
Ja, jeg er virkelig.
Hva gjør du her?
Dør du, dør jeg.
Ok, folkens, kom nå. Det der kan dere ta senere.
- Går det bra? - Ja.
- Takk, Peter. - Nå er vi skuls.
Kom, før Jeanine blir klar over at du lever ennå.
- Vi må ta med boksen. - Vi har ikke tid til suvenirjakt.
Den er ikke det Jeanine tror. Da hadde mor ødelagt den.
Vi må få den med oss.
Er det en annen vei inn i laboratoriet?
Da må jeg inn i kontrollrommet og låse opp dørene.
Fint, gjør det.
- Nå med en gang? - Ja. Du stilte deg på vår side nå.
Vil du overleve, så hold oss i live.
Kom.
Faen.
Ingen våpen. For mye blikkfang.
- Hei. - Stopp der.
Ingen adgang.
- Godkjent. - Kom igjen.
Er det den? Ta den, så stikker vi.
Hva er det som foregår?
- Hva skjer? - Innbrudd i sim-lokalet.
Få se hvem som er der.
- Kameraene er døde. - Jeg sender ned vakter.
Vis alle fengselscellene.
Vis den frem.
- Tori klarte å få ut hylsene. - Hvor mange til?
Alle er ute.
Kom igjen.
Tris... Kom igjen, vi må stikke.
Vi må stikke.
Jeg kan ikke. Mor døde for å beskytte det som er i boksen.
- Jeg må åpne den. - Da slipper vi aldri ut.
Jeg må gjøre dette først. Du må satse på meg nå.
Og satse livet, ser det ut til.
Gjør det.
Til høyre!
Stå stille!
Fredelig-simulering på.
Jaså, tilbake igjen? Du er en enda større tosk enn moren din.
Du kan si hva du vil, Jeanine. Jeg slåss ikke med deg.
- Så fredsommelig av deg. - Jeg mener det.
Jeg slåss ikke med deg.
Selvfølgelig ikke.
Det er henne du slåss med.
Den du hater aller mest.
Hva er du?
Jeg er deg, Tris.
Jeg er ditt sanne jeg.
Jeg slåss ikke med deg.
- Da skal jeg tvinge deg! - Du er ikke meg.
Jo. Jeg er det folk ser når de ser på deg.
Du drepte Will, din far, din mor. Du er dødsfarlig.
Ingen vil elske deg, Tris. De vil ikke engang savne deg.
Verden blir bedre uten deg, en divergent som ødelegger alt.
Og ingen vil noensinne tilgi deg for det du har gjort.
Du tar feil.
For jeg tilgir meg.
Fredelig-simulering fullført.
Nei, stopp!
Åpner melding.
God dag. Jeg kommer fra et sted utenfor gjerdet, -
- der vi snart har utryddet hverandre.
Vi anla denne byen som et eksperiment.
Formålet er å finne igjen menneskeligheten vi mistet.
Vi opprettet fraksjonene for å sikre fred.
Men noen av dere vil sprenge rammene til fraksjonene.
Det er divergentene.
De er selve formålet med eksperimentet.
De er livsviktige for at menneskeheten skal overleve.
Hvis dere ser dette, må minst en av dere -
- være bevis på at eksperimentet var vellykket.
Tiden er inne for å bryte isolasjonen -
- og bli med oss igjen.
Vi lot dere tro at dere var de siste som overlevde.
Men det er dere ikke.
Menneskeheten venter dere, -
- i håp, utenfor gjerdet.
- Alt i orden? - Ja.
Du tok feil. Om hva vi var.
Vi var aldri problemet.
Vi er løsningen.
Begrav boksen.
La ingen se den. Aldri.
Drep begge to.
Slipp våpnene!
Ikke rør dere!
Slipp våpnene!
Stå stille!
Ikke rør deg.
Hei, Jeanine.
Evelyn?
Imponerende. Her kommer vi nok til å trives.
Tror du de andre fraksjonene godtar dette?
Så populær som du er, liksom?
Få henne ut.
Sprer du det budskapet er det slutt på alt.
Hva for et budskap?
Du får se. Jeg skal spille det på hver eneste skjerm i byen.
Vi skilte dere fra oss andre...
... og opprettet fraksjonene for å sikre fred.
Tiden er inne for å bryte isolasjonen og bli med oss.
Vi lot dere tro at dere var de siste som overlevde, -
- men det er dere ikke.
Hvis dere ser dette, må minst en av dere -
- være bevis på at eksperimentet var vellykket.
Menneskeheten venter dere, -
- i håp, utenfor gjerdet.
De er de divergente.
De er selve formålet med eksperimentet -
- og livsviktige for at menneskeheten skal overleve.
Du klarte det.
Alle stirrer på meg.
Du forandret alt.
Hva nå?
Bare en måte å finne det ut på.
Er du klar?
Det har gått mer enn 200 år.
Hvem vet hva som er der ute?
Det får du aldri vite.
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service 2015
Norsk terminologi: Torleif Sjøgren-Erichsen